כחלק מצוות הקהל היו עומדים הכהנים בכל מקום מרכזי ותוקעים בחצוצרות בכדי לפרסם ולקרוא לעם ישראל לבוא ולהשתתף במעמד הנשגב. על פרטי הענין מתורתו של הרבי שליט"א מלך המשיח
פרשתנו מספרת על הרגעים בהם עם ישראל עומד להיפרד ממשה רבינו לאחר ארבעים שנות מנהיגותו. מתברר כי העם לא הסכים לפרידה שנכפתה עליו וחפץ בהמשך מנהיגותו. הם אף ביטאו זאת בדבריהם
שבת זו, בה אנו מציינים את ענין התשובה באופן של עליה לדרגא נעלית יותר, יש בה את הכח להעניק לכל יהודי, הן את התיקון לכל השנה שחלפה והן את הכח להעמיד את השנה הבאה עלינו לטובה באופן נעלה
כולם מדברים על זה. זה כבר ממש פה. יצאנו לבדוק מה היא בדיוק שנת הַקְהֵל בה אנו נמצאים והעיקר מה עלינו לעשות בקשר לזה
חיזוק העם בקיום התורה והמצוות שבא כתוצאה ממעמד ה"הקהל", אינו טעם למצווה זו, וגם לא תוצאה שבאה בעקבותיה, אלא זוהי תוכן המצווה - לחזק את העם בדת האמת
בנוגע לדין ומשפט, אומרת התורה שהדין צריך להיות באופן של "ושפטו העדה והצילו העדה", זאת אומרת שיש לדאוג לכך שכתוצאה מהדין והמשפט ינצלו ויזכו ככל היותר – "והצילו העדה"
שבת שכולה עוסקת במתן תודה להקב"ה, צריכה להביא לידי ביטוי את חסדיו הגדולים עמנו בעת האחרונה: רצף הפיגועים שהסתיימו בניסים לצד עצירת פגיעה ביהודים בחו"ל ברגע האחרון. הודיה שמביאה גאולה
תחילת הפרשה עוסקת במצוות הבאת הביכורים לבית המקדש. בכל שנה מצווה היהודי להביא את הפירות הראשונים - הטובים והמובחרים ביותר - ולהניחם לפני ה', ובכך להודות לו על כל הניסים שעשה עם אבותינו, ועל שהביאנו לארץ ישראל
יום ח"י באלול המצויין השבוע, הינו יום הולדתם של הבעל שם טוב ואדמו"ר הזקן. ביום זה מקבל כל יהודי את הכח כדי לפעול ולהשלים את כל מה שעבר עליו במשך כל ימי השנה ולהתכונן כראוי לראש השנה
פרשת כי תצא פותחת ביציאה למלחמה, ואילו פרשת כי תבוא פותחת במצב של מנוחה ושלום - "כי תבוא אל הארץ", כאשר עם ישראל יושב לבטח בארצו ובית המקדש עומד על מכונו. כיצד נקראות שתי הפרשות באותה השבת, זו בשחרית וזו במנחה?
הולכים ומתרבים הסימנים לשינוי הגדול שעומד להיות מורגש בעולם, בקרוב ממש, בגאולה האמיתית והשלמה. כבר עכשיו יש לנו את הזכות והחובה להשמע להוראותיו של נביא דורנו המייעץ לכל אחד
השבת נקרא בתורה את פרשת שופטים. פרשה זו הנקראת בחודש אלול, יש בה הקשר ברור לזמן בו היא נקראת, כפי שניתן ללמוד זאת מנצחות עגלה ערופה המופיעה בה
לצד קיום כל המנהגים המיוחדים בימי חודש אלול, יש להתכונן לקראת הנסיעה לרבי שליט"א מלך המשיח בחודש תשרי. השנה לקראת שנת הקהל מורגשת הכנה רבתית לנסיעה בקרב המונים מכל העולם
הייתכן שישנם יהודים הסוברים שכעת הוא לא הזמן המתאים לבניית בית המקדש?! כיצד קיימת בכלל טענה שכזו? הנבואה של חגי הנביא שנאמרה בראש חודש אלול רלוונטית יותר מתמיד
מה יותר חשוב ומה קודם למה, קיום מצווה מהתורה, או הקפדה על מנהג או הנהגה רוחנית? פרשת השבוע נותנת את התשובה מיד בפתיחתה ומורה לאדם שעליו להקפיד על קיום כל דבר, גם אם הוא נראה בעיניו כדבר קל שאינו ראוי לשימת לב מיוחדת
צריך להודות להקב"ה על הנסים הגדולים שעושה עם עמו ישראל, ובמיוחד בארץ ישראל אשר תמיד עיניו בה. לצד לקחי מבצע 'עלות השחר' שלא הסתיים בהכרעת הטרור, יש לפרסם את הניסים שליוו אותו
כל מי שלמד על בית המקדש, בוודאי תיאר לעצמו את מעמד העליה לרגל ההמוני, אז עלו מיליונים למקום הקדוש ביותר בעולם. כעת זה עומד לשוב, בכל שבת וראש חודש, בבית המקדש השלישי, תיכף ומיד ממש
יום תשעה באב הוא יום לידת משיח צדקנו, ועניין זה שב וחוזר על עצמו בכל שנה ושנה, ובתשעה באב מתגבר המזל של המשיח, ולכן מובן כמה יום זה מסוגל במיוחד לגאולה האמיתית והשלימה. רעיון שבועי מתורתו של הרבי שליט"א מלך המשיח
בעולם מלא בשקרים ותהפוכות מקצה לקצה, בעידן בו אין ערך למילה הנאמרת בפומבי וכל נבחר ציבור חוזר בו מאמירותיו הברורות, מחפש הציבור דרך ברורה וישרה ומנהיג שאפשר לסמוך על מילתו
החטא של "מכה נפש" ברוחניות העניינים מצביע על השלב הכי נעלה ביציאה מ'מצרים' הפרטית, שכן לאחר כל הדרגות שיהודי עולה, נרגש אצלו שלגבי שלימות האמיתית נחשבת עבודתו הנוכחית כ'חטא'